עומדים מחוץ לכניס תחת כיפת השמים ואומר השליח ציבור בקול רם:
תנא דבי רבי ישמעאל: אלמלא לא זכו ישראל אלא להקביל פני אביהם שבשמים פעם אחת בחדש דים. אמר אביי: הלכך מעומד:
ברוך אתה יי אלהינו מלך העולם. אשר במאמרו ברא שחקים. וברוח פיו כל צבאם. חוק וזמן נתן להם שלא ישנו את תפקידתם. ששים ושמחים לעשות רצון קוניהם. פועלי אמת שפעלתן אמת. וללבנה אמר שתתחדש להיות עטרת תפארת לעמוסי בטן. שהם (נ"א: שהם) עתידים להתחדש כמותה. ולפאר ליוצרם על כבוד מלכותו. ברוך אתה יי. מחדש חדשים: (אמן)
ומכאן אומרים הקהל והשליח ציבור עד "עליהם תפל" שלש פעמים.
סימן טוב תהא לנו ולכל ישראל: ג"פ
ברוך יוצריך. ברוך עושיך. ברוך קוניך. ברוך בוראיך: כשם שאנו מרקדים כנגדיך ואין אנו יכולים ליגע ביך. כך אם ירקדו אחרים כנגדנו להזיקנו לא יוכלו ליגע בנו. תפל עליהם אימתה ופחד. בגדל זרועך ידמו כאבן: כאבן (נ"א: כאבן) ידמו. זרועך בגדל ופחד אימתה עליהם תפל:
וחוזרים ואומרים "סימן טוב" וכו' שלש פעמים ואחר כך אומרים:
דוד מלך ישראל חי וקים: דוד מלך ישראל חי וקים: דוד מלך ישראל חי וקים: אמן. אמן. אמן: סלה. סלה. סלה:
לב טהור ברא לי אלהים. ורוח נכון חדש בקרבי:
שיר למעלות אשא עיני אל ההרים מאין יבא עזרי: עזרי מעם יי עשה שמים וארץ: אל יתן למוט רגלך אל ינום שמרך: הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל: יי שמרך יי צלך על יד ימינך: יומם השמש לא יככה וירח בלילה: יי ישמרך מכל רע ישמר את נפשך: יי ישמר צאתך ובואך מעתה ועד עולם:
הללויה. הללו אל בקדשו. הללוהו ברקיע עזו: הללוהו בגבורתיו. הללוהו כרב גדלו: הללוהו בתקע שופר. הללוהו בנבל וכנור: הללוהו בתף ומחול. הללוהו במנים ועגב: הללוהו בצלצלי שמע. הללוהו בצלצלי תרועה: כל הנשמה תהלל יה. הללויה:
קול דודי הנה זה בא מדלג על ההרים מקפץ על הגבעות: דומה דודי לצבי או לעפר האילים הנה זה עומד אחר כתלנו משגיח מן החלנות מציץ מן החרכים:
כשיש עשרה אומרים:
רבי חנניא בן עקשיא אומר. רצה הקדוש ברוך הוא לזכות את ישראל. לפיכך הרבה להם תורה ומצות. שנאמר: יי חפץ למען צדקו. יגדיל תורה ויאדיר:
קדיש דעתיד
יתגדל ויתקדש שמיה רבא. (אמן) דעתיד לחדתא עלמא ולאחאה מיתיא. ולמפרק חייא. ולמבני קרתא ירושלם. ולשכללא היכלא קדישא. ולמעקר פולחנא נוכראה מן ארעא. ולאתבא פולחנא די שמיה לאתריה. בהדריה בזיויה וביקריה. וימלוך מלכותיה ויצמח פורקניה ויקרב (וי"ג ויבע) משיחיה ויפרוק עמיה. בחייכון וביומיכון ובחייהון דכל בית ישראל, בעגלא ובזמן קריב ואמרו אמן. (אמן) ומיד אומרים הציבור והשליח ציבור עמהם: יהא שמיה רבא מברך לעלם ולעלמי עלמיא: ואומר שליח ציבור לבדו: יתברך: (אמן). וישתבח ויתפאר ויתרומם ויתעלה ויתהדר ויתהלל ויתנשא, שמיה דקדשא בריך הוא. (אמן) לעילא לעילא מכל ברכתא שירתא ותשבחתא ונחמתא, דאמירן בעלמא ואמרו אמן. (אמן) על ישראל, ועל רבנן, ועל תלמידיהון, ועל כל תלמידי תלמידיהון, דעסקין באוריתא (קדישתא) די באתרא הדין ודי בכל אתר ואתר. יהא להון ולנא חנא וחסדא ורחמי מן קדם אבונא דבשמיא ואמרו אמן. (אמן)
יהא שלמא רבא מן שמיא, וסיעתא ופורקנא ורוחא וחנא וחסדא ורחמי עליכון ועלנא ועל כל קהלהון דכל בית ישראל לחיים ולשלום ואמרו אמן. (אמן)
מכאן אומרים הציבור והשליח ציבור יחד:
עשה שלום במרומיו, הוא ברחמיו וחסדיו יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל. וינחמנו בציון ויבנה ברחמיו את ירושלים בחיינו ובימינו בקרוב אמן ואמן:
ומברכין זה לזה שלש פעמים בברכת "שלום עליכם".