&Quality=0333&Quantity=0007&UniqueId=3026&HiddenFromIndex=0&DownloadTime=31/07/18 20:10:53&DownTime2=1533057053&url=https://he.wikisource.org/wiki/טור_יורה_דעה&BookName= טור - יורה דעה - חידושי הגהות &Downloaded=1&TextSource=ויקיטקסט&LastLevelIndex=1&CosmeticsType==5001

$ טור - יורה דעה - חידושי הגהות

# הלכות שחיטה


~ סימן א - מי הם הכשרים לשחוט
<b>*</b> בתוספות שלפנינו ליתא בשם ר"י, רק התוספות בסתמא כתבו כן. מיהו לפי מה שכתב הרא"ש כן בשם הר"י (וכפי הגהות מעדני יום טוב), מאליו נתוודע שהתוספות שכתבו כן הוא הר"י בעצמו. ועיין במהרש"א מה שכתב על רש"י דף ג,ב ד"ה מומחין הן.<b>א</b> אף על גב שכבר כתב בתחילת דבריו שלכתחילה נותנים לו לשחוט, חזר וכתב כאן שנותנים לו על סמך שיבדקנו, כדי ליישב דלא תקשי, היאך נותן לו לשחוט? ניחוש שמא יאכלו משחיטתו קודם שיבדקוהו, וכשיבדקוהו ימצאוהו אינו יודע, הרי אכלו איסורא! על כן אמר דליכא למיחש להא, משום דאם אכלו ממנו קודם בדיקה, אין צריך לבודקו אחר כך כלל, דסמכינן ארובא, הילכך יכולים ליתן לו לכתחילה לשחוט ולא חיישינן שמא יאכלו כו' (ב"ח).<b>ב</b> לשון <b>ואפילו</b> דקאמר, נתיישב יפה בדרישה ופרישה וב"ח וט"ז ס"ק ח', קחנו משם.<b>ג</b> אפשר כוונתו אדברי רש"י שם בסוכה, דכיוון דקאמר: אף על פי שאינו בקי מותר לאכול משחיטתו וכו', והך מותר — על כרחך היינו דלכתחילה נותנין לו, דאחלו בדיעבד, מאי איריא יודע לאמן ידיו? אפילו אינו יודע, כיוון שגדול עומד על גביו וראה ששחט שפיר. אלא על כרחך דמותר אפילו לכתחילה. ואם כן, כל שכן דגדול שאינו בקי דמותר לכתחילה באחר עומד על גביו (דמשק אליעזר).<b>ד</b> פירוש, בודקין אותו אם יודע כו' (פרישה).<b>ה</b> ואף על גב דלעיל כתב בשם הרמב"ם דלעילוף חיישינן לכתחילה, היינו לפי שיטתו, שפירש דברי הרמב"ם בעניין אחר, וכמבואר בספרו כסף משנה על הרמב"ם. אבל מה שכתב כאן הוא ליישב דעת הטור לשיטתו בדברי הרמב"ם. כן כתבו הפוסקים.<b>ו</b> אף על גב דהתחיל ב"או" "או", אפילו הכי צריך לסיים "אפילו באחת מאלו", כמבואר בט"ז ס"ק י"ב וש"כ ס"ק ג"ד.<b>ז</b> הפרישה הגיה דצריך לומר "אין שוחטין", דהא אכולהו קאי, טחרש שוטה וקטן. וכנסת הגדולה כתב דיש לומר דהכי קאמר: כל אחד ואחד מהם אינו שוחט לכתחילה.<b>ח</b> הך <b>אם הוא מומחה</b> דנקט בשומע ואינו מדבר ולא במדבר ואינו שומע, נתבאר היטב בש"כ ס"ק ל'.

~ סימן ב - אם שחיטת נכרי ומומר כשרה


~ סימן ג - שחיטה אינה צריכה כוונה


~ סימן ד - השוחט לשם עבודת כוכבים או לשם דבר אחר מה דינו


~ סימן ה - השוחט לשם קדשים מה דינו


~ סימן ו - במה שוחטין


~ סימן ז - הקובע סכין בגלגל אם מתר לשחט בו


~ סימן ח - שעור סכין של שחיטה


~ סימן ט - השוחט בסכין מלבנת


~ סימן י - יתר דיני סכין


~ סימן יא - באיזה זמן שוחטין, ודין השוחט בתוך המים


~ סימן יב - שלא לשחט בתוך גומא


~ סימן יג - בעלי חיים שאינם צריכים שחיטה


~ סימן יד - דין עבר במעי בהמה


~ סימן טו - שלא לשחט בהמה עד יום שמיני ללידתה


~ סימן טז - דין אותו ואת בנו


~ סימן יז - דין השוחט בהמה המסכנת למות


~ סימן יח - דין בדיקת הסכין ופגימותיו


~ סימן יט - דיני ברכת השחיטה


~ סימן כ - מקום השחיטה בצואר


~ סימן כא - שעור השחיטה בכמותה


~ סימן כב - באיזו מין צריך לשחט הורידין


~ סימן כג - דיני שהיה בשחיטה


~ סימן כד - דיני דרסה וחלדה הגרמה ועקור


~ סימן כה - שצריך לבדוק אחר השחיטה


~ סימן כו - דין נקב בושט או בבני מעים קדם


~ סימן כז - שלא לחתך אבר מהבהמה בעודה מפרכסת


~ סימן כח - דיני כסוי הדם


# הלכות טרפות


~ סימן כט - שמונה מיני טריפות וסימנם


~ סימן ל - דין מכה בעצם הגלגלת


~ סימן לא - דין נקיבת המח וקרומיו


~ סימן לב - דין מכה בחוט השדרה


~ סימן לג - דין אם נטל הלחי, ומכה בושט


~ סימן לד - דין מכת הגרגרת


~ סימן לה - דין טרפות הראה ואנותיה


~ סימן לו - כמה דיני טרפות בראה


~ סימן לז - דיני אבעבועות וסרכות הראה


~ סימן לח - דיני מראות הראה


~ סימן לט - דיני בדיקת הראה


~ סימן מ - דיני טרפות הלב


~ סימן מא - דיני טרפות הכבד


~ סימן מב - דיני טרפות המרה


~ סימן מג - דיני טרפות בטחול


~ סימן מד - דיני טרפות בכליות


~ סימן מה - דין אם נטל השליא


~ סימן מו - דיני טרפות בבני מעים


~ סימן מז - דין אם נמצאו בני מעים יתרים


~ סימן מח - דיני טריפות בקבה ובכרס


~ סימן מט - דיני טרפות בקרקבן


~ סימן נ - דינים כלליים בנקיבת האברים


~ סימן נא - דין מחט או קוץ שנמצא בבהמה


~ סימן נב - דין עוף שנפל לאור, ושנוי מראה באיברים


~ סימן נג - דין שבר או מכה בבהמה ובעוף


~ סימן נד - דיני טרפות בצלעותיה


~ סימן נה - דיני טריפות ברגל ובפרקיו


~ סימן נו - דיני טרפות בצמת הגידים


~ סימן נז - דין בהמה דרוסה מחיה הדורסת


~ סימן נח - דין בהמה נפולה


~ סימן נט - בהמה שנפשטה בחייה


~ סימן ס - דין בהמה שאכלה סם המות


# הלכות מתנות כהונה


~ סימן סא - דיני מתנות זרוע לחיים וקבה לכהן


# הלכות איבר מן החי


~ סימן סב - דיני אבר מן החי


# הלכות בשר שנתעלם מן העין


~ סימן סג - דין בשר הנמצא ולא נודע מהו


# הלכות חלב


~ סימן סד - דין איזו חלבים הם המתרין והאסורין לאכילה


# הלכות דם


~ סימן סה - חוטין האסורים משום דם ומשום חלב ודיני ג''ה


~ סימן סו - דברים האסורים משום דם


~ סימן סז - כמה דברים האסורים משום דם


~ סימן סח - דיני מליגת הראש והעופות


# הלכות מליחה


~ סימן סט - דיני מליחה והדחה


~ סימן ע - דין מליחת הרבה בשר ביחד


~ סימן עא - דין מליחת הראש והטלפים והמח


~ סימן עב - דין מליחת הלב והראה


~ סימן עג - דין צלית הכבד


~ סימן עד - הטחול דינו כשאר בשר


~ סימן עה - דין מליחת המעים


~ סימן עו - דין בשר לצלי


~ סימן עז - עופות שנמלאו בשר שלא נמלח


~ סימן עח - דין שלא לדבק בצק בבשר שלא נמלח


# הלכות בהמה וחיה טהורה


~ סימן עט - סימני בהמה וחיה טהורה


~ סימן פ - דין חיה טהורה


# הלכות דברים היוצאים מן החי


~ סימן פא - שכל היוצא מן הטמא, טמא, (ודברים היוצאים מן החי והם מתרים)


# הלכות עופות


~ סימן פב - סימני עוף טהור


# הלכות דגים


~ סימן פג - דין סימני דגים ודגים מלוחים


# הלכות תולעים


~ סימן פד - דין שרצים הנמצאים במים, בפרות, בקמח ובגבינה


~ סימן פה - סימני חגבים


# הלכות ביצים


~ סימן פו - סימני ביצים ודיניהם


# הלכות בשר בחלב


~ סימן פז - באיזו בשר נוהג דין בשר בחלב, והיאך נקרא בשול


~ סימן פח - שלא להעלות בשר על השלחן כשאוכלין גבינה


~ סימן פט - שלא לאכל גבינה אחר בשר


~ סימן צ - דיני כחל


~ סימן צא - דין בשר וחלב שנתערבו


~ סימן צב - דיני אם נפל חלב לקדרה של בשר


~ סימן צג - קדרה שבשל בה בשר לא יבשל בה חלב


~ סימן צד - דין התוחב כף חולבת בקדרה של בשר


~ סימן צה - דגים וביצה שנתבשלו בקדרה של בשר אם מתר לאכלן עם גבינה


~ סימן צו - דין מאכל חריף שנחתך בסכין של בשר


~ סימן צז - שלא ללוש עסה בחלב


# הלכות תערובות


~ סימן צח - דין אסור שנתערב בהתר ואפן בטולו


~ סימן צט - דין העצמות אם מצטרפין לבטל אסור, ושלא לבטל אסור לכתחלה


~ סימן ק - בריה אפלו באלף לא בטיל


~ סימן קא - דין חתיכה הראויה להתכבד


~ סימן קב - דין דבר שיש לו מתירין


~ סימן קג - דין נותן טעם לפגם


~ סימן קד - דין עכבר שנמצא ביין או בשכר


~ סימן קה - דין אסור שנפל לתוך התר


~ סימן קו - דין היאך מבטלין בששים


~ סימן קז - דין המבשל ביצים, ודבר מאוס הנמצא בתבשיל


~ סימן קח - שלא לאפות התר ואסור בתנור אחד


~ סימן קט - דין יבש ביבש שנתערב


~ סימן קי - דין ספק טרפות שארע בבשר


~ סימן קיא - דין כלים טריפות שנתערבו בכשרות


# דיני פת ושלקות וחלב וגבינה של עובדי כוכבים


~ סימן קיב - דיני פת של עובדי כוכבים


~ סימן קיג - דיני בשולי עובדי כוכבים


~ סימן קיד - דיני שכר ושאר משקין של עובד כוכבים


~ סימן קטו - דין חלב שחלבו עובד כוכבים ואין ישראל רואהו, וגבינה וחמאה


~ סימן קטז - דברים האסורים משום גלוי


~ סימן קיז - שלא לעשות סחורה מדבר אסור


~ סימן קיח - דין חתיכת בשר או דבר מאכל הנשלח על ידי עובד כוכבים


~ סימן קיט - החשוד לדבר אסור אין לסמך עליו בדברים הנאכלים


# הלכות הכשר כלים


~ סימן קכ - דיני טבילת הכלים


~ סימן קכא - סדר הכשר כלים הנקנים מן העובד כוכבים


# הלכות נותן טעם לפגם


~ סימן קכב - דין נותן טעם לפגם בכלים


# הלכות יין נסך


~ סימן קכג - כמה דינין מיין נסך


~ סימן קכד - מי הוא העושה יין נסך, ודיני נגיעת הגוי בחבית


~ סימן קכה - דין יין הבא מכח עובד כוכבים וכח כחו


~ סימן קכו - דין יין שנתערב ביין נסך, ודין נצוק חבור


~ סימן קכז - אם נאמן האדם לאסר יינו של חברו


~ סימן קכח - דין מקום שיש בו יין ונתיחד עובד כוכבים שמה


~ סימן קכט - דין המניח יין ביד עובד כוכבים וישראל יוצא ונכנס


~ סימן קל - דין חתימת היין


~ סימן קלא - דין יין כשר שנעשה ברשות עובד כוכבים


~ סימן קלב - שלא להנות מיין נסך


~ סימן קלג - שלא להשתכר ביין נסך ולא לעשות ממנו סחורה


~ סימן קלד - דין יין שנתנסך ונתערב


# הלכות כלי היין


~ סימן קלה באיזו כלים יש לחוש משום נסוך


~ סימן קלו - שהשולח כלי יין ביד עובד כוכבים צריך לחתמו


~ סימן קלז - דין יין כשר שהושם לתוך כלי שלא נכשר


~ סימן קלח - דיני הכשר כלי היין


# הלכות עבודת כוכבים


~ סימן קלט - דיני אלילים ובטולם ומשמשיהם וכליהם


~ סימן קמ - דין תקרבת עבודת כוכבים שנתערב


~ סימן קמא - דין הצלמים והצורות (של עבודת כוכבים)


~ סימן קמב - שהאלילים ותשמישיהם אסורים בהנאה


~ סימן קמג - שלא לבנות ביתו סמוך לבית עבודת כוכבים ובאיזה אפן מתר להנות מעבודת כוכבים,


~ סימן קמד - דמי עבודת כוכבים מה דינם


~ סימן קמה - איזו עבודת כוכבים של עובדי כוכבים המתרים בהנאה


~ סימן קמו - איזו עבודת כוכבים יש לה בטול ואיזו אין לה בטול


~ סימן קמז - שלא להשביע בשם עבודת כוכבים (של עובדי כוכבים) , ודיני הזכרת שמה,


~ סימן קמח - דיני חגי העובדי כוכבים


~ סימן קמט - דיני יריד מעובדי כוכבים


~ סימן קנ - להתרחק מדרך עבודת כוכבים ושלא לשחות בפניה


~ סימן קנא - דברים המצרכים לעבודת כוכבים אסור לישראל למכרם


~ סימן קנב - שלא יאכל הישראל עם העובד כוכבים, אף על פי שאוכל משלו


~ סימן קנג - דיני יחוד ישראל וישראלית עם העובד כוכבים


~ סימן קנד - דיני מילדת עובדת כוכבים וישראלית


~ סימן קנה - אם מתר להתרפאות מעובד כוכבים


~ סימן קנו - אם מתר להסתפר מעובד כוכבים


~ סימן קנז - על איזה עברות יהרג ואל יעבר


~ סימן קנח - דין עובדי עבודת כוכבים להצילם מהמות


# הלכות ריבית


~ סימן קנט - שמתר להלוות לעובד כוכבים ולמומר ברבית


~ סימן קס - גדל אסור הרבית ועד היכן צריך לזהר ממנו


~ סימן קסא - דין אבק רבית ואיזו נקרא רבית דאוריתא


~ סימן קסב - שלא להלוות סאה בסאה


~ סימן קסג - דין הפוסק חטין לחיבו כשער של עכשו


~ סימן קסד - הממשכן שדה לא יחכירנו


~ סימן קסה - דין המלוה על המטבע והוסיפו עליו


~ סימן קסו - המלוה לחברו לא יעשה מלאכה בעבדו ולא ידור בחצרו


~ סימן קסז - באיזה אפן מתר להלוות מעות בתנאי שיתעסק בו לרוח


~ סימן קסחקסט - כמה דיני רבית הנעשות באמצעות העובד כוכבים


~ סימן קע - שלא יוכל ישראל להיות ערב לישראל שלוה מן העובד כוכבים ברבית


~ סימן קעא - דין עובד כוכבים שהלוה ברבית ונתגיר


~ סימן קעב - דין הממשכן בית או שדה על מנת שיאכל פרות


~ סימן קעג - הרבה פרטי דיני רבית


~ סימן קעד - דין המוכר לחברו על מנת להחזיר


~ סימן קעה - דין הפוסק על הפרות כפי השער


~ סימן קעו - איזה השכרה מתרת ואיזו אסורה


~ סימן קעז - שלא לקבל צאן ברזל מישראל, וכמה דיני משא ומתן האסורים משום רבית,


# הלכות חוקות העובדי כוכבים


~ סימן קעח - שלא ללבש כמלבושי עובדי כוכבים


# הלכות מעונן ומכשף


~ סימן קעט - שלא לכשף, לעונן ולנחש


# הלכות כתובת קעקע וקריחה


~ סימן קפ - אסור כתבת קעקע וקריחה על מת


# הלכות גילוח


~ סימן קפא - אסור גלוח הפאות


# הלכות לא ילבש גבר שמלת אשה


~ סימן קפב - דברים האסורים משום לא ילבש גבר שמלת אשה


# הלכות נדה


~ סימן קפג - אשה שרואה טפת דם צריכה לישב ז' נקיים


~ סימן קפד - שצריך לפרש מהאשה עונה קדם לוסתה


~ סימן קפה - דין אשה שאמרה טמאה אני ואחר כך אמרה טהורה אני


~ סימן קפו - דיני בדיקת אשה בין לפני תשמיש בין לאחר תשמיש


~ סימן קפז - דיני אשה הרואה דם מחמת תשמיש


~ סימן קפח - דיני מראות הדם


~ סימן קפט - דיני אשה שיש לה וסת קבוע ושאין לה וסת קבוע


~ סימן קצ - דיני כתמים ובדיקת האשה


~ סימן קצא - דין אשה שמצאה דם בהשתנה


~ סימן קצב - דיני כלה הנכנסת לחפה


~ סימן קצג - דין דם בתולים


~ סימן קצד - דיני יולדת ומפלת


~ סימן קצה - דברים האסורים בזמן נדותה


~ סימן קצו - דיני לבישת הלבון ובדיקתה


~ סימן קצז - שלא תטבל האשה ביום


~ סימן קצח - דיני טבילה וחציצתה


~ סימן קצט - שצריכה האשה לבדק בית הסתרים ודיני חפיפה בשבת ובחל


~ סימן ר - אימתי תעשה ברכת הטבילה


# הלכות מקוואות


~ סימן רא - דיני המקוה ומימיו


~ סימן רב - דיני דברים החוצצים בטבילה


# הלכות נדרים


~ סימן רג - איזה דברים משבחים ואיזה הם מגנים


~ סימן רד - דין המתפיס בנדר


~ סימן רה - דין האוסר דבר עליו באסור תורה


~ סימן רו - דיני ידות הנדרים


~ סימן רז - דין כנוי נדרים


~ סימן רח - דיני סתם נדרים והנודר בחרם


~ סימן רט - השומע שחברו נודר ואמר אמן


~ סימן רי - שצריך לפרט הנדר בשפתיו


~ סימן ריא - המתנה שנדריו לא יהיו נדרים


~ סימן ריב - דין הנודר בתורה


~ סימן ריג - שאין הנדרים חלים על דבר שאין בו ממש


~ סימן ריד - לעבר על מנהג צריך התרה


~ סימן רטו - שהנדרים חלים על דבר מצוה


~ סימן רטז - חלוק בין האומר פרות אלו או לא אמר אלו, ודין הנודר מהמבשל, (וכיצד הולכין   בנדרים אחר לשון תורה)


~ סימן ריז - דין הנודר מהמבשל, מהמליח, ממעשה קדרה, ודומיהם, וכיצד הולכין   בנדרים אחר לשון בני אדם


~ סימן ריח - כיצד הולכין אחר כונת הנודר


~ סימן ריט - הנודר בלא קביעות זמן


~ סימן רכ - חלוק שבין קונם יין להיום או לזמן, ודין הנודר על דבר שאינו קבוע


~ סימן רכא - דיני הנודר הנאה מחבירו


~ סימן רכב - מי שחתנו מדר הנאה ממנו ורוצה לתן מעות לבתו


~ סימן רכג - דין המדיר בנו לתלמוד תורה


~ סימן רכד - מי שאמר נכסיך עלי חרם


~ סימן רכה - דין האוסר פרות פלוני על חברו


~ סימן רכו - שתפים שהדירו זה את זה


~ סימן רכז - דין מי שאסר עצמו מכל ישראל


~ סימן רכח - דיני התרת נדרים, וההבדל שבין פתח לחרטה, והיאך נקרא על דעת רבים,


~ סימן רכט - דין נדר שהתר מקצתו, או מי שנדר על דבר אחד שני פעמים


~ סימן רל -  דין מתירין שבועות ונדרים אפלו נשבע בהזכרת השם


~ סימן רלא - הנודר על תנאי, או שתולה נדרו בדעת אחרים


~ סימן רלב - דין נדרי זרוזין והבאי ושגגות ואנסין


~ סימן רלג - עונות נדרים לזכר ולנקבה


~ סימן רלד - מתי האב והבעל מפרין ומתי מפרין שניהם יחד


~ סימן רלה - המדיר אשתו מתשמיש או שלא תלך לבית אביה, ודומיו


# הלכות שבועות


~ סימן רלו - מה היא שבועת בטוי ושבועת שוא


~ סימן רלז - הנשבע אם צריך לשבע בשם או בכנוי


~ סימן רלח - דין שבועה שלא אכל, סתם, או אם פרש


~ סימן רלט - נשבע על דבר שאין בו ממש או לבטל המצוה


# הלכות כיבוד אב ואם


~ סימן רמ - איזהו כבוד ואיזה מורא ודיניהם


~ סימן רמא - דיני מכה ומקלל אביו ואמו


# הלכות כבוד רבו ותלמיד חכם


~ סימן רמב - שלא להורות בפני הרב, ודין רב שמחל על כבודו


~ סימן רמג - תלמיד חכם היה פטור ממס, ומכירת סחורתו מקדמת


~ סימן רמד - קימה והדור בפני חכם אפלו אינו רבו


# הלכות מלמדים


~ סימן רמה - חיב כל אדם ללמד לבנו ולהעמיד תלמידים


~ סימן רמו - שחיב כל אדם בתלמוד תורה, והיאך לומדים בשכר


# הלכות צדקה


~ סימן רמז - גדל שכר צדקה, ואם כופין עליה


~ סימן רמח - מי חיב בה ומי ראוי לקבלה


~ סימן רמט - כמה חיב לתן וכיצד יתננה


~ סימן רנ - כמה ראוי לתן לכל אחד ואחד


~ סימן רנא - למי נותנין הצדקה ואיזה קודם לחברוב


~ סימן רנב - דין פדיון שבויים וכיצד פודין אותם


~ סימן רנג - מי הוא הראוי לטל צדקה


~ סימן רנד - שלא לקבל צדקה מן הגויים


~ סימן רנה - להרחיק מקבלתה


~ סימן רנו - קפה ותמחוי היאך נגבים ומתחלקים


~ סימן רנז - סדר גבית הצדקה ושלא לאחרה


~ סימן רנח דין המתפיס בצדקה


~ סימן רנט - הנודר ואינו יודע מה נדר ודין אמירה לגבוה, (ודין אם מתר לשנות צדקה, והנהגת   הגבאי עם הצדקה, או הממנה עליה)


# הלכות מילה


~ סימן רס - מצות עשה למול את בנו


~ סימן רסא - דין אם לא מל האב את בנו, ובו


~ סימן רסב - זמן מילה לבריא, לחולה, ולאנדרוגינוס


~ סימן רסג - ילד שהוא אדם או ירק, ומי שבניו מתים מחמת מילה


~ סימן רסד - מי ראוי למול, ובמה מלין, וכיצד מלין


~ סימן רסה - סדר ברכת המילה ודין מילה ביום התענית


~ סימן רסו - איזה מילה דוחה שבת ויום טוב


# הלכות עבדים


~ סימן רסז - הלוקח עבד כנעני אסור לקימו ערל, וטבילתו וברכתו ומילתו וכל דיני עבד ושפחה,


# הלכות גרים


~ סימן רסח - כיצד מגירין הגר והגירת, ודיני קדשת הגר


~ סימן רסט - אסור עריות בגרים, ודינן לענין עדות וחליצה
<b>(א):</b> כתב ר"ת דאין לו תקנה, כן צריך לומר.<sup>1</sup> וכן הוא בהר"ן בשם ר"ת. אבל הר"ח, כתבו התוספות בשמו בפרק "החולץ" (מו ב) דגר שנימול בגיותו אינו צריך הטפת דם כלל (ב"ח).

# הלכות ספר תורה


~ סימן ער - שכר מצות כתיבת ספר תורה


~ סימן רעא - העור שנכתבה עליו ושרטוטה, ודין הדיו


~ סימן ערב - דין רחב הדפין


~ סימן רעג - שעור הגליון, ורוח בין שיטה לשיטה ובין דף לדף


~ סימן רעד - שצריך לכתב אותה לשמה, ודין תקון האותיות וזיונן


~ סימן ערה - צורת פרשה פתוחה וסתומה וצורת השירה


~ סימן רעו - דין תלית הדלוג, ודין הטועה בכתיבת השם


~ סימן רעז - שלא להפך היריעה על פניה


~ סימן רעח - דין תפירת ספר תורה


~ סימן רעט - דיני הגהת ספר תורה ושלא ישהנו מטעה


~ סימן רפ - נקרעה היריעה לאחר תפירתה


~ סימן רפא - מי כשר לכתיבת ספר תורה, ואם אמר הסופר שלא כתב האזכרות לשמן,


~ סימן רפב - לנהג כבוד בספר תורה, ודין תשמישיה


~ סימן רפג - שיכול לדבק תורה נביאים וכתובים יחד


~ סימן רפד - שלא לכתב בלא שרטוט


# הלכות מזוזה


~ סימן רפה - שכר מצות מזוזה


~ סימן רפו - מקומות החיבים במזוזה


~ סימן רפז - איזה פתח חיב במזוזה


~ סימן רפח - במה והיאך נכתבת


~ סימן רפט - מקום קביעותה וכיצד נקבעת וברכתה


~ סימן רצ - שלא לכתב אותה על גליון ספר תורה


~ סימן רצא - מזוזה מתי נבדקת ומי חיב בה


# הלכות שילוח הקן


~ סימן רצב - כמה דינים משלוח הקן


# הלכות חדש


~ סימן רצג - דיני חדש ומתי נוהג


# הלכות ערלה


~ סימן רצד - דיני ערלה, באיזה מקום נוהגת ובשל מי


# הלכות כלאי אילן


~ סימן רצה - דיני הרכבת האילן


# הלכות כלאי הכרם


~ סימן רצו - דיני כלאי הכרם וכלאי זרעים


# הלכות כלאי זרעים


~ סימן רצז - דיני כלאי זרעים ופרטיהם


# הלכות כלאי בהמה


~ סימן רצז (א) - דיני הרבעת והנהגת כלאי בהמה


# הלכות כלאי בגדים


~ סימן רחצ - דברים האסורים משום כלאי בגדים


~ סימן רצט - באיזו מינים נוהג בהם כלאים


~ סימן ש - איזו כלאים דאוריתא ואיזו דרבנן


~ סימן שא - אם מתר להציע כלאים תחתיו, ודין מרדעת ותכריכים


~ סימן שב - דין בגד שאבד בו כלאים


~ סימן שג - שמתר לפשט כלאים מחברו אפלו בשוק


~ סימן דש -  דין כלאי בגדים מתר לעשותן ולקימן


# הלכות פדיון בכור


~ סימן שה - מי חיב בפדיון בכור, ומתי ראוי לפדיון, וכל דיניו


# הלכות בכור בהמה טהורה


~ סימן שו - דין בכור בהמה טהורה באיזה זמן ובאיזה מקום נוהג


~ סימן שז - דין הבכור אחר שחיטה, ושאינו יכול למכרו ולא לשחטו עד שיפל בו מום,


~ סימן שח - אסור עבודת הבכור ואסור גזתו


~ סימן שט - דיני בכור בזמן הזה


~ סימן שי - דין בכור שנשחט שלא על פי חכם


~ סימן שיא - דין החשוד למכר הבכור


~ סימן שיב - דין הנוטל שכר לראות בכור


~ סימן שיג - שלא להטיל מום בבכור


~ סימן שיד - מי נאמן על הטלת מום בבכור


~ סימן שטו - דין ספק בכור ויוצא דפן וטמטום ואנדרוגינוס


~ סימן שטז - דין הלוקח בהמה מן העובד כוכבים ואינו יודע אם בכרה


~ סימן שיז - דין בכור שנתערב ומת אחד מהבהמות


~ סימן שיח - כמה ספקות בדיני בכור בהמה


~ סימן שיט - דין חתוך אבר הבכור ויתר דיני בכור


~ סימן שכ - מי הם החיבים בבכור בהמה טהורה, ודיני שתפות עובד כוכבים


# הלכות פטר חמור


~ סימן שכא - בכור בהמה טמאה במה ובמי ובאיזה מקום נוהג, וכן פדיונו ועריפתו,


# הלכות חלה


~ סימן שכב - הפרש חלה שיש בין חלת ארץ ישראל לחלת חוצה לארץ


~ סימן שכג - חלה דרבנן היאך נתנת ונאכלת (ודין תערבתה בחלין)


~ סימן שכד - שעור חיוב חלה ומינים המצטרפים, ודין פת פטור שנתערב בחיוב


~ סימן שכה - דין ב' עסות שאין בהן כשעור


~ סימן שכו - אחד שלש שתי עסות, ואין בשום אחד מהם כשעור, ונתערבו


~ סימן שכז - מתי חל על העסה חיוב חלה


~ סימן שכח - דין ברכת חלה ומי ראוי להפרישה


~ סימן שכט - איזה פת חיב בחלה


~ סימן של - דין עסת עובד כוכבים ושתפין והפקר וכלבים


# הלכות תרומות ומעשרות ומתנות עניים וראשית הגז


~ סימן שלא - דין נתינתם באיזה מקום, וכיצד הכהן מקבלם, ואם הם דאוריתא או דרבנן,


# הלכות מתנות עניים וראשית הגז


~ סימן שלב - דין מתנות עניים


~ סימן שלג - דיני ראשית הגז


# הלכות נידוי וחרם


~ סימן שלד - היאך היו נוהגין עם המנדה או המחרם, ועל מה מנדין, ודין התרתו,


# הלכות ביקור חולים ורפואה ונוטה למות וגוסס


~ סימן שלה - מתי מבקרין החולה, ואיזה חולים מבקרין, וכיצד מתפללין עליו


~ סימן שלו - דיני הרופא


~ סימן שלז - חולה שמת לו מת


~ סימן שלח - ודוי החולה וכיצד אומרים לו


~ סימן שלט - דיני הגוסס ואמירת צדוק הדין, ומה הם הסימנים היפים למת


# הלכות קריעה


~ סימן שמ - ענין הקריעה, שעורה ומקומה, ועל מי קורעין ובאיזה זמן קורעין


# הלכות אנינות


~ סימן שמא - מי שמתו מטל לפניו בשבת או ביום טוב, ודיני האונן


# הלכות אבילות


~ סימן שמב - מי שהכין צרכי חפתו ומת לו מת שחיב עליו אבלות


~ סימן שמג - מצות הלוית המת


~ סימן שדמ - חיוב ההספד וגדל שכרו, וכיצד ועל מי מספידין


~ סימן שמה - דין המאבד עצמו לדעת, ומנדה, והרוגי בית דין, והפורשין מן הצבור,


~ סימן שמו - מי שקרובו צלוב בעיר לא ידור בה


~ סימן שמז - שלא לעורר על מתו שלשים יום לפני הרגל


~ סימן שמח - דין שרפה על המת, והאומר: אל תקברוני


~ סימן שמט - אסור הנאה במת ובתכריכיו


~ סימן שנ - דברים העשויים למת ואין בו משום דרכי האמורי


~ סימן שנא - דין כלאים וציצית למת


~ סימן שנב - באיזו בגדים קוברין, ואין האיש מלביש את האשה


~ סימן שנג - היאך מוציאין מת גדול או קטן, ובאיזו מטה


~ סימן שנד - עיר שיש בה שני מתים, איזה קדם


~ סימן שנה - דברים שמשנים באשה יותר מבאיש


~ סימן שנו - גבו לצרך המת והותירו


~ סימן שנז - אסור הלנת המת, ומתי מתר להלינו


~ סימן שנח - נושאי המטה פטורים מקריאת שמע ומתפלה


~ סימן שנט - מקום יציאת המת והאבלים


~ סימן שס - מת וכלה ומילה, איזה קודם


~ סימן שסא - הלוית המת ובטול תלמוד תורה להלויתו


~ סימן שסב - לקבר בקרקע, ואם קוברים שני מתים יחד


~ סימן שסג - אסור פנוי המת והעצמות ממקומן


~ סימן שסד - אסור הנאה של קבר והאבן והבנין


~ סימן שסה - החופר קבר פטור מקריאת שמע, וכמה מרחיקין הקברות מהעיר


~ סימן שסו - דין המוכר קבר, ואשה שירשה קבר ממשפחתה


~ סימן שסז - קוברים מתי עובדי כוכבים, ושלא יהלך בבית הקברות בתפלין וציצית,


~ סימן שסח - שלא לנהג קלות ראש בבית הקברות


~ סימן שסט - על איזה טמאה הכהן מזהר


~ סימן שע - מי הוא החשוב כמת אף על פי שעודנו חי


~ סימן שעא - דין אהל היאך מביא הטמאה


~ סימן שעב - התר טמאה במקום מצוה, ודין קברי עובדי כוכבים


~ סימן שעג - איזה כהן מזהר על הטמאה, ולאיזה מתים מטמא, ועד מתי מטמא


~ סימן שעד - טמאת כהן למת מצוה, לנשיא ולרבו, ועל איזה מת מתאבלין


~ סימן שעה - אימתי מתחיל האבלות, ולמי שמפנין מקבר לקבר


~ סימן שעו - מנהג המנחמין, ודין מת שאין לו מנחמים


~ סימן שעז - דין עבדים ושפחות ומנודה שיש להם אבילות


~ סימן שעח - דיני סעדת הבראה לאיש ולאשה


~ סימן שעט - דין ברכת המזון בבית האבל


~ סימן שפ - דברים שהאבל אסור בהם


~ סימן שפא - אסור רחיצה וסיכה לאבל


~ סימן שפב - אסור נעילת הסנדל לאבל


~ סימן שפג - אסור תשמיש המטה לאבל


~ סימן שפד - האבל אסור בתלמוד תורה


~ סימן שפה - דין שאלת שלום באבל


~ סימן שפו - עטיפת הראש באבל


~ סימן שפז - דיני כפית המטה


~ סימן שפח - אבל ביום ראשון אסור להניח תפלין


~ סימן שפט - אבל אסור בכביסת כסותו ודין גהוץ


~ סימן שצ - דיני גלוח וסריקה באבל


~ סימן שצא - אבל אסור בכל מיני שמחה


~ סימן שצב - אבל אסור כל ל' יום לשא אשה


~ סימן שצג - מתי האבל יכול לצאת מביתו


~ סימן שצד - שלא להתקשות על המת יותר מדאי


~ סימן שצה - מקצת יום השבעה והשלשים ככלו


~ סימן שצו - דין אבל שלא נהג אבלותו כל שבעה


~ סימן שצז - דיני עדות לנהג אבלות על פיהם


~ סימן שצח - אבלות יום ראשון דאוריתא


~ סימן שצט - דיני אבלות ברגל בראש השנה ויום טוב שני ש גליות


~ סימן ת - דיני אבלות בשבת


~ סימן תא - דברים הנוהגים בחל המועד


~ סימן תב - דין שמועה קרובה ורחוקה


~ סימן תג - דיני המלקט עצמות


